A mitjans de la dècada dels seixanta, a la costura de les monges agustines, vaig sentir parlar per primera vegada de vacunes. En el parvulari ja hi havia nins i nines que a casa sentien converses relacionades amb la vacuna de la poliomielitis i feien córrer que ens vacunarien perquè vivíem amenaçats per una passa dolenta. El mot vacuna s'incorporà al meu vocabulari com una paraula maleïda i, des de llavors, sempre he tingut un gran respecte i arrebossat de temor. Els meus padrins en parlar de vacunes se referien a feina de manescals i de mercaders de porcs que atemorien la pagesia davant l'amenaça de la pesta porquina d'origen africà. No vacunar suposava perdre els animals que estaven engreixant per vendre. En veure manescals per fora vila hom sabia que les coses es complicaven i l'amenaça d'alguna pesta hi sobrevolava.
La generació AstraZeneca
10/04/21 0:00
También en Opinión
- La Guardia Civil localiza el yate fugado que arrolló mortalmente al bote de Cala Bona
- Una vecina de Palma: «Me estafaron más de siete mil euros y ahora el banco no se quiere hacer cargo»
- Una lancha mata un joven de 20 años en el puerto de Cala Bona y se da a la fuga
- ¿Puede negar una señal el aparcamiento a autocaravanas? La DGT responde
- Guillem Comamala, el joven arrollado mientras pescaba, era un gran estudiante y apasionado del voleibol
Sin comentarios
Para comentar es necesario estar registrado en Ultima Hora
De momento no hay comentarios.