Una de les pel·lícules que més m’han impressionat fou Novecento, de Bertolucci. És una pel·lícula ja antiga, que té dues parts, i que relata la evolució del moviment obrer italià en el segle XX. Es veu el naixement del feixisme i dels partits dels treballadors, i de les estratègies que seguien els terratinents italians per fer front a l’avanç dels moviments socials obrers. Una de les escenes era colpidora: els terratinents, reunits en una església, decideixen fer front comú contra el sindicalisme agrari, i demanen diners per aquesta causa. Diuen que s’ha d’aturar aquest avanç de les forces dels treballadors com sigui. Aquesta escena sempre m’ha recordat alguna de les fotos que aparegueren fa gairebé un quart de segle, quan el primer Pacte de Progrés aprovà l’ecotaxa. Els empresaris hotelers, units sense fissures, feren conclaves per tal de fer front a un govern que s’havia atrevit a plantejar un impost sobre les pernoctacions hoteleres que, endemés, pagaven els turistes. I que, pel que es sabia, els turistes no ho veien malament. Recordo que fins i tot es va demanar la mort del conseller de Turisme, Tino Alomar.
Un quart de segle del primer Pacte de Progrés
Palma27/08/24 0:30
También en Opinión
- La tripulación del yate fue increpada por su mal comportamiento antes del atropello mortal en Cala Bona
- «¿Son conscientes de que si bajan los visitantes miles de ciudadanos perderán su empleo?»
- Una gotera a la vecina de abajo pone al descubierto a un grupo de narcos
- Los pasajeros del yate que arrolló mortalmente al joven en Cala Bona celebraban una fiesta
- Ya hay fecha para la salida a la venta de las plazas del Imserso
5 comentarios
Para comentar es necesario estar registrado en Ultima Hora
Hoy somos la comunidad con mayor déficit fiscal, siendo la 9° en renta per cápita de España. Això amb en Franco i en Cañellas no pasava, érem es números 1 i sa enveja d'Espanya, després vengueren es pactes de pogrés i en Zapatero, amb sa radicalització de sa inmersió lingüística i lleis de memòries històriques, i amb això nos contentàrem i tenguerem la sèu plena d'ous, i desde llavors anam costa per avall sense frenos, però això si, en català i nostàlgia de sa guerra civil. Vergonya cavallers, vergonya.
Va ser com un cop d’aire fresc ple d’esperança. Ara bé, amb el pas del temps fou una GRAN DECEPCIÓ. Exactament igual de decepcionant que la resta de pactes pseudoanomenats de progrès fins al dia d’avui. L’esquerra és un 10 amb allò de DONDE DIJE DIGO, DIGO DIEGO. El darrer pacte de pseudoprogrés ha estat una autèntica bogeria de mesures patètiques, ridícules, inútils… generalment presentades per Més i Podemos.
Res a celebrar
La dreta només està per defensar els interessos dels oligarques i quan algú vol fer justícia ja xerren d'apocalipsi. Va ser un bon govern però insuficient. Avui el repte és deixar de pagar a espanya i a que el negoci que es fa a les illes quedi aquí i reparteixi benestar entre la població resident
La derecha dice no a cualquier medida ‘progresista’; como ustedes dicen si a cualquier cosa que diga Sanchez, aunque sea lo contrario de lo que decian el dia anterior… Por cierto, le parece ‘progresista’ el Concierto catalan?