Aquest darrer any un enemic estrany ha cremat amagatalls dels boscos on es guardaven les nostres certeses i omplert la nostra ment amb les pors i dubtes al desconegut. Ens hem sentit fràgils i per instint aixecàrem murs intentant protegir el futur de l’abisme. Les portes que abans mostraven cels blaus i nits estrellades, avui són fredes matinades de vent i boires. És difícil negar el mal, aquesta tragèdia sobrepassa a la malaltia i ennegreix un demà de benestar social i econòmic, i ens enfronta a la sempre impossible seguretat.
![J.B](https://uh.gsstatic.es/sfAttachPlugin/1252107.jpg)
Confiam la nostra sort en unes vacunes que sense dubtes dilueix la malaltia, però necessitarem molts dies per reparar el dany causat, recuperar els valors perduts i refer-nos del desconcert produït per la fragilitat del nostre entorn. Ara hem d’esforçar-nos per retrobar els arguments que ens facin celebrar la vida i cultivar la valentia de l’esperança.
![J.B](https://uh.gsstatic.es/sfAttachPlugin/1252109.jpg)
Aquesta és la raó principal –feta des de la humilitat de la tendresa– per intentar convertir el projecte CAMÍ DE LLUC / REFUGIS D’AMOR I OFERIMENT, en un mirall del versicle 259 del Llibre de l’Amic i l’Amat de Ramon Llull. Una proposta que enllaça amb les anteriors mostres de Pollença i la Torre de Canyamel, RAONS HUMANES on apuntalava la fe que tenc en la mirada enriquidora de l’art i la seva vessant social, amb la creença de què la cultura viscuda amb llibertat a més d’un gaudir, dignifica la vida dels humans i és un gran ancoratge en temps de dubtes.
![J.B](https://uh.gsstatic.es/sfAttachPlugin/1252111.jpg)
A mi em mou el desig de no perdre la fe en la humanitat i no puc permetre que els temors, el desconcert o la desconfiança em paralitzin. Intuesc el món com un fascinant espectacle on, si bé mitja humanitat contempla l’espectacle des de la grada, l’altra meitat, des de l’arena del circ, sua, balla i fa el pallasso. És la vida entesa com un regal i un acte de valentia. No perdre el temps amb l´efímer, mirar i viure amb curiositat i creativitat és el fet transformador. A més, i sense dubtes, contribueix al fet que l’estupidesa humana no s’apoderi del planeta.
![J.B](https://uh.gsstatic.es/sfAttachPlugin/1252113.jpg)
Tot acte creatiu al mateix temps que és una interpretació individualitzada de la realitat és un acte de transgressió i amor, on l’observació i l’acció es donen la mà. Tenc la convicció que la recerca de la veritat i l’excel·lència està relacionada amb el treball ben fet i les actituds individuals i quotidianes, el que som, com ho som i on ho som. Som conscient que el missatge és la pròpia obra i els mons que envolten la memòria, però i també, de que les dubtes de l’autor envoltades de passió, sinceritat i feina són les que en fan de la creació un misteri.
![J.B](https://uh.gsstatic.es/sfAttachPlugin/1252117.jpg)
Més informació sobre el projecte de Joan Bennàsar ‘Camí de Lluc. Refugis d‘amor i oferiment’.
Pot descarregar la versió impresa de l'especial aquí.
![J.B](https://uh.gsstatic.es/sfAttachPlugin/1252215.jpg)