Segons moltes pel·lis de Hollywood, l'Agència Central d'Intel·ligència dels EUA és un Dream Team de James Bonds, una màquina perfectament eficaç i implacable a l'hora d'acumular informació providencial de tot tipus, d'espiar enemics, de destapar infiltrats, de desbaratar atemptats terroristes i de provocar-ne com si fossin obra de ningú. És clar que les pel·lícules de Hollywood són entreteniment i propaganda i res d'això no és vera. (Un matís: no passa res, si Hollywood és entreteniment i propaganda. A la seva manera, també ho eren l'Eneida de Virgili i els retrats reials de Velázquez, obres mestres sense fons ni final.) Que la CIA no tan sols no és una agència d'espionatge exemplar sinó que sovint ha estat un desastre –i una màquina de cometre maldats– ho va explicar molt bé Tim Weiner a Legacy of Ashes: A History of the CIA (Llegat de cendres: Una història de la CIA), un llibre rigorosament demolidor. Quan el vaig llegir, fa anys, vaig pensar que Weiner no tan sols desmuntava el mite de la CIA com a agència estel·lar de súperespies benèfics sinó que a més demostrava que el que havia prevalgut sovint era tot el contrari: la CIA com un cau de criminals, de flipats armats fins a les dents, d'alcohòlics amb ínfules, d'incompetents i de criptofeixistes que van pel món establint aliances amb tarats sanguinaris, complotant cops d'estat, matant gent més o menys innocent, practicant tortures, disparant míssils amb drons, passant-se pel forro sobiranies nacionals i lleis i drets humans... M'hi ha fet tornar a pensar, en tot això, un llarg article publicat aquesta setmana a la New Yorker. És un comentari de lectures de nous llibres que han aparegut ara sobre la CIA en motiu del seu 75è aniversari, l'ha escrit Amy Davidson Sorkin i té un títol la mar d'eloqüent: ¿Ha fet més mal que bé la CIA? La tesi de l'article és que la manca de fiscalització de les maneres de procedir de l'agència ha permès l'existència continuada de tota classe d'incompetències, disfuncions i il·legalitats. I mentre el llegia jo pensava: d'acord, a la CIA l'han fiscalitzada poc, però, almenys des del punt de vista periodístic i historiogràfic, se l'ha fiscalitzada molt més que a les agències de seguretat i d'espionatge espanyoles. Escarrufa pensar en totes les incompetències i atrocitats que aquestes han comès i cometen i que no sabem. I que, així com funciona aquest país, ja no sabrem mai.
La CIA: fiscalitzar com toca
15/10/22 3:59
También en Opinión
- Una vecina de Palma: «Me estafaron más de siete mil euros y ahora el banco no se quiere hacer cargo»
- La Guardia Civil localiza el yate fugado que arrolló mortalmente al bote de Cala Bona
- Una lancha mata un joven de 20 años en el puerto de Cala Bona y se da a la fuga
- ¿Puede negar una señal el aparcamiento a autocaravanas? La DGT responde
- Paliza de unos policías alemanes a un taxista en Mallorca: Esta es la identidad de los agresores
5 comentarios
Para comentar es necesario estar registrado en Ultima Hora
SisetPor cierto, y a qué hijo del rey te refieres ?
SisetEres partidario de los métodos políticos de Putin ?
N MQCom el fill del rei o na Rita Barberà?
A mí me preocupa más saber el por qué todo opositor a Putin aparece muerto en misteriosas circunstancias...
Si nosotros tuviésemos una CIA el catalanismo estaría más controlado. Da gracias de que aquí no se fiscaliza nada.