A l'article de la setmana passada, hi deia que la catalanofòbia a Espanya sempre acaba convergint amb l'extrema dreta per molt que sorgeixi de l'esquerra; també hi intentava explicar que l'espanyolitat menysprea l'andalusitat però que la incorpora (folkloritzada) mentre que, a la catalanitat, la menysprea i la vol destruir, i més o menys també hi apuntava que l'andalusisme, com es va veure amb la polèmica pel gag de la Virgen del Rocío de TV3, pot ser una forma d'espanyolisme. O si més no pot ser-ne una crossa, quan és usat i deformat pel xarneguisme. M'explic: quan es reivindica des de Catalunya, l'andalusisme –mimetitzat amb el xarneguisme– en alguns casos pot ser la manera que tenen alguns de reivindicar eufemísticament certa espanyolitat. Com que saben que la reivindicació desacomplexada de l'espanyolitat a Catalunya és cosa sobretot de la dreta reaccionària i l'extrema dreta, els progressistes espanyols de Catalunya fa dècades es varen inventar el xarneguisme per poder ser espanyols sense contemplacions. I la jugada els ha funcionat. Fins al punt que han contribuït a naturalitzar mentides flagrants. Per exemple, que els nouvinguts –andalusos, murcians– aixecaren Catalunya mentre eren maltractats pels catalans. Cada vegada que, també aplicat a les Balears, qualcú diu això, en especial quan qui ho diu és molt d'esquerres, representa un menyspreu repugnant –tan etnicista com classista– cap a tots els homes i dones, catalans i mallorquins de soca-rel, que durant segles s'esllomaren per tirar endavant les seves vides i per alimentar les seves famílies. I és que aquesta és una altra. Sovint es diu que l'andalusofòbia té un component classista però, en canvi, la catalanofòbia, no. Perdona? Vols res més classista que atribuir uns privilegis i un poder –els catalans són tots burgesos– a tota una comunitat etnocultural? En aquest sentit, és bastant significatiu fer una ullada als perfils de Twitter d'alguns representants d'Adelante Andalucía: la majoria d'invectives són contra la burgesia catalana explotadora, no contra el Madrid de les elits extractives i ni tan sols contra els cacics i els señoritos de la seva terra. És a dir, els prejudicis ètnics –o etnoculturals, si volem usar un terme menys agressivament connotat– passen per davant de la consciència de classe i l'ideari progressista. Ja ho deia: significatiu.
Més sobre catalanofòbia, andalusofòbia...
22/04/23 0:29
También en Opinión
- Una vecina de Palma: «Me estafaron más de siete mil euros y ahora el banco no se quiere hacer cargo»
- La Guardia Civil localiza el yate fugado que arrolló mortalmente al bote de Cala Bona
- Una lancha mata un joven de 20 años en el puerto de Cala Bona y se da a la fuga
- ¿Puede negar una señal el aparcamiento a autocaravanas? La DGT responde
- Paliza de unos policías alemanes a un taxista en Mallorca: Esta es la identidad de los agresores
2 comentarios
Para comentar es necesario estar registrado en Ultima Hora
El origen de la palabra HISPANIA se pierde en la noche… ESPAÑA es nombrada como tal por primera vez en 1417-1418. 600 años son muchos años para que ahora se intente REESCRIBIR la historia, con la AGRAVANTE del siempre utilizado VICTIMISMO y sin ningún argumento real. Les recuerdo que CATALUÑA NO EXISTÍA COMO ENTIDAD HASTA EL TRATADO DE CORBEIL que fue POSTERIOR A LA CONQUISTA DE MALLORCA POR LAS HUESTES DE Jaime I. Conquista de MALLORCA: 1229. Tratado de CORBEIL: 1258.
Els espanyolistes mai entendran la diversitat cultural d'Espanya, ja siguin de dretes o d'esquerres. Per això, lo millor és juntar partits independentistes, tant de dretes com d'esquerres, per sumar i canviar l'actual règim